Jag växte upp i norra Minnesota.
Jag minns snödrivor som begravde bilar-
-istappar längre än ishockeyklubbor-
-och kläder i tredubbla lager.
Min favorit var när man hörde-
-radions varning för naken hud pga. risk för förfrysning.
När jag kom till Kalifornien märkte jag hur liten världen var.
De hade också varning för naken hud. Det kallades "strandparty".
Den sortens fester förhindrade förfrysning-
-och kastade det mest i klädväg.
Men man kunde ha fest på fler ställen än på stränderna.
Och jag hade några vänner som verkligen kunde festa.
Det tog mig ett tag att få kläm på korgtricket-
-men det finns inget försvar.
Jag kan läsa av ditt kroppsspråk.
- För mycket spänningar. - Det är nog masken.
Det är för att du ska glömma att jag är kvinna.
Inte en chans. Det räcker inte med en mask.
Ett tält, kanske.
Hallå.
Det är till dig.
Det är Lisa Chan.
Ja, jag är fortfarande intresserad.
Jag kan flyga dit direkt.
Jag är där kl.12.
Tråkiga nyheter?
En kille i San Francisco vill finansiera min karatestudio.
Han vill att jag tar planet 10:30.
- Ska jag skjutsa dig till flyget? - Det behövs inte.
- Men det är en annan sak... - Vad då?
Paul är på födelsedagskalas och måste hämtas.
- Inga problem. - Han har förändrats sen förra året.
Han är en vuxen man på 14 år och jag är hans elaka syster.
Han är som alla tonåringar.
Han pratar om våra föräldrars död igen. Det var sju år sen.
Jag vet inte vem han är, vad han gör, vilka han umgås med.
- Jag når honom inte längre! - Såja, lugna ner dig.
Jag ska prata med honom. Var är kalaset?
Här är adressen men Paul är väldigt förändrad.
Har han fortfarande en vit slinga i håret? Då känner jag igen honom.
Hon gav mig en adress men jag hade behövt en karta.
I Chinatown behöver man hjälp av invånarna för att hitta.
Jag fick syn på honom för en månad sen. Jag tror att han är Önskebarnet.
Kanske det.
Det är en ära, dr Shen.
Legenden är 1200 år och jag får uppleva hans återkomst.
Jag anar misstro.
Vi har aldrig träffats.
- Nej. - Men ni är historiker.
- Kulturhistoriker. - Ni har ett prov till mig.
Det här är en Shin Tze-sten från Önskebarnets dynasti.
Enligt legenden ska det äkta Önskebarnet-
-skapa ett tecken av stenen.
Ni känner nog igen det här.
Önskebarnets tecken.
- Hej. Hur är det? - Du får inte gå in, det är privat.
Jag ska hämta Paul Chan. Hans syster kunde inte hämta honom.
- Inte du heller. - Inga problem.
Jag minns åldern när det var tufft att vara hård.
Dum ålder.
Jag kände på mig att det här inte var ett vanligt tårtkalas-
-men det vore oartigt att komma utan present.
Nu behövde jag bara lite presentpapper.
Perfekt.
Ja, jag hade rätt. Dum ålder.
Tonårsfest? Vad hände med Snurra flaskan?
Hej, Paul.
Vad är det frågan om?
- Vem är det? - Jag heter MacGyver.
- Önskebarnets tecken. - Vi måste gå nu, dr Shen.
Trevligt lugnt område.
Inte lika mycket oljud som ringningarna i mina öron.
Jag visste inte hur jag hade hamnat här-
-eller var jag var, men jag hade träffat några som kunde festa...
Lustigt, krut luktar likadant hur man än skriver det.
Jag satt på fyrverkerier och någon rockade loss utanför.
Jag hade fått nog av festen.
Det var dags att gå hem.
En liten, rätt riktad smäll, skulle säkert fixa en dörr.
Förhoppningsvis utan att få allt att explodera.
Nåja, om några sekunder skulle det bli ljust-
-och jag skulle antingen kastas ut...eller flyga i luften.
Ingen sa att festen hade flyttat en trappa upp...
Ursäkta mig!
Ner, tack!
Bra!
Jag har ändrat mig, jag struntar i kryssningen.
Polisen skulle aldrig tro att jag blivit shanghajad i Chinatown.
Och jag hade bråttom att hitta en grabb som var i riktig knipa.
Mr Lee, dr Shen har kommit.
Be honom vänta.
Jag har nyheter, mr Lee.
Inte här.
Ot-Su, ingen får komma in här.
Mr Lee, er samling hedrar våra förfäder.
Tack, dr Shen.
Jag har ägnat 40 år och en hel del pengar åt-
-att bevara legenden om Önske- barnet, åt att förverkliga legenden.
- Träffade ni pojken, Paul Chan? - Ja, det gjorde jag.
Pojken...drog ur det här ur en Shin Tze-sten.
Hur gick det till? Ni röntgade stenen och såg inget i den.
Enligt legenden ska Önskebarnet hitta stenens själ.
Det stämmer.
Då har han kanske äntligen återvänt.
Lisa gick inte att nå och Paul var försvunnen.
Jag fick börja leta där jag hade tappat bort honom.
Enligt överenskommelse, dr Shen.
Jag måste nämna en sak.
Den där Stone...är en småtjyv.
Han lever ohederligt och livnär sig på stöld och svindleri.
- Han har flera mord på sitt samvete. - Då vet ni.
Det gör jag alltid, dr Shen, och jag är alltid förberedd.
Jag har funnit en mycket användbar vän bland Stones folk.
Er forskning har varit till stor hjälp. Tack, dr Shen.
Våra liv ska snart förenas.
Festen var tydligen slut.
Snyggt! När gästerna gick hem, tog de möblerna med sig.
Ibland måste man läsa mellan raderna.
Det Paul hamnat i hade något med det där Önskebarnet att göra.
Och avtrycket i golvet var den enda ledtråd jag hade.
Och det var givetvis på kinesiska.
Jag hade två val: Att ta hit översättaren eller ta dit golvet.
Hur flyttar man ett golv?
Först behöver man en mejsel.
Sen behöver man en hammare.
Då hade jag mitt meddelande.
Den här kommer ni att gilla! Titta på ådringen. Bara 30 dollar.
En fin gåva ända från Kina!
Den kommer direkt från hamnen, ett riktigt samlarobjekt.
- Vi ses! - Hej, Sam.
- MacGyver! Ser man på! - Kul att se dig.
Titta, inga målade papegojor mer. Detta är äkta kopior från Taiwan.
- Direkt från båten? - De är billiga också!
Vad vet du om det här?
Önskebarnet! Det snackas mycket om grabben som kör den bluffen.
Så jag erbjuder de här äkta kopiorna-
-av en replik på Golden Era Museum.
Ärligare kan det inte bli.
Museet undersöker legenden om Önskebarnet grundligt.
- Mycket populär! Du får den. - Tack.
Jag letar efter killen som spelar honom.
Det är hans symbol.
Många är beredda att satsa mycket på grabben. En toppengrej.
- En bluff, menar du? - Tillräckligt många tror på det.
Vi pratar om en väldigt gammal kinesisk legend.
Många tror att han återföddes som en krigsherres son för 400 år sen.
Familjen utplånades efter ett slag-
-men Önskebarnet vandrade runt i bergen med total minnesförlust.
Men en slinga av hans hår hade blivit vit, helt kritvit.
En rövare hittade honom, kände igen honom och försökte sälja honom.
- Kan han uppfylla önskningar? - Ännu bättre.
Enligt legenden blir man odödlig om man förbinder sin själ med hans.
Det kunde jag bli rik på.
Jag pratar om en 14-åring från Santa Monica, inga forntida skuggor.
- Vem gör pengar på honom? - Stone, en vidrig halvkines.
Han låtsas vara ärlig, har en restaurant i hamnkvarteren.
Den där skojaren, är han drygt 1,80 och ett modelejon?
Ja. Stone kan verka ärlig men han är en riktigt ful fisk.
Många tror på legenden, så Stone säljer honom så länge han kan.
Men när det inte går längre, så är allt slut. Om du förstår?
Jag har ansvar för grabben och han är dessutom min vän.
Om du förstår?
Lycka till.
Du gjorde ett bra jobb hos Shen Wei i dag.
Det var lätt att växla stenarna. Undrar om hans sten är äkta.
- Jag kanske är Önskebarnet. - Ja, kanske det.
Måste bara fortsätta lite till. Sitt kvar.
- Vad hände med MacGyver? - Han är på väg till Nya Zeeland.
Bra! Ingen kropp, inga snutar, inget oväsen. Diplomatiskt.
Kontakta mr Lee. Dr Shen kommer att bekräfta det åt oss.
- Gick gamle dr Shen på det? - Med hull och sten!
Grabben var bra. Mr Lee har tagit kontakt, han är intresserad.
Jag avslutar affären. Vi får pengarna och grabben kommer att försvinna.
Jag har en present till dig.
Jag sa ju att du skulle bli rik.
När jag ger Lisa en karatestudio tror hon inte att jag är kass längre.
Alla kommer att respektera dig, Paul. Du är Önskebarnet.
- Tänk om jag faktiskt är det! - Vi vet båda att du är speciell.
Därför kommer allt att bli bra nu, inte sant?
Gå till rummet här innanför och börja öva. Jag kommer strax.
Jag måste prata med dig men inte här.
Okej, då.
Varför smyger vi runt?
Så att dina vänner inte hoppar på mig igen.
Stone gör inte sånt.
Han gjorde det och han gör om det om han kan.
- Ji, grabben är försvunnen! - Leta upp honom!
Du försöker bara få med mig hem, men det går inte. Hälsa Lisa det.
Jag har ett viktigt möte i dag.
Om det är med Stone, så är det farligt för dig.
Han är min vän. Du känner honom inte, så du litar inte på honom.
Han tar hand om mig. Titta, han gav mig den här.
Snyggt! Är det så du mäter vänskap?
Han talar om min framtid. Han förstår mig bättre än ni gör.
Din framtid som bedragare? Toppen!
Vi skadar ingen. Folk tror jag är Önskebarnet och det gläder dem.
De betalar mig till och med.
Det är bedrägeri och det vet du. Eller tror du att du är Önskebarnet?
Mina föräldrar dog i olyckan, jag var oskadd.
Jag fick bara den här, precis som i legenden.
Du tror mig inte, va?
Tro mig, när jag säger att jag bryr mig om dig.
- Vi är vänner. - Jag är inget barn längre.
Då pratar vi som vuxna.
Men först sticker vi härifrån.
Vad gör du, Mac?
De jagar oss. Enda vägen härifrån är över muren.
- Med ett paraply? - Nej, en änterhake.
Ge mig repet.
Bra!
Kom nu! Paul!
- Kom nu! - Paul!
De vill mig inget illa. De jobbar för Stone.
Oroa dig inte, Mac. Jag vet vad jag gör.
Du hörde vad han sa. Var snäll.
Där åkte Paul i väg till sitt viktiga möte.
Min enda karta var ett vykort på ett språk jag inte kunde läsa.
Men jag kom ihåg en sak:
Sammy hade snott det på Golden Era Museum.
Där kunde jag kanske få veta mer om Önskebarnet.
Som barn älskade jag museer. Man visste aldrig vad man skulle få se.
Jag gillade mysterier... på den tiden.
Förvånande att se en ickeasiat studera legenden om Önskebarnet.
Jag heter MacGyver och jag letade efter...
Såg jag inte er vid en ceremoni med Paul Chan?
Önskebarnet, ja. Jag är dr Shen Wei.
Jag är här på grund av legenden och Paul.
- Hans familj bad mig passa honom. - Passa Önskebarnet?
Jag ska Visa er något, mr MacGyver.
Det var en krigisk period för 400 år sen. Barnet överfölls.
Fast hans beskyddare dödades, överlevde han mirakulöst.
Och vandrade upp i bergen. Jag har hört det.
Men ni tvivlar? Förståeligt, men vi har 400 år gamla dokument.
En rövarhövding sålde honom för en förmögenhet. Han är Önskebarnet.
Han är en 14-åring från Santa Monica som är mycket illa ute.
Vad ska Stone ha Paul till?
- Skönt att du är tillbaka. - MacGyver förstår inte.
Vi lurar väl inte mr Lee?
Mr Lee bad att få träffa oss och han är en mycket rik man.
Om han vill se Önskebarnet så var så god.
Om han vill betala, så är det hans ensak. Vi tvingar ingen.
- Det känns som om det är sant. - Det är en sanning värd en miljon.
- För dig och mig. - Mr Stone.
Välkommen.
Jag vet inte mr Stones avsikter. Jag forskar, mr MacGyver.
För vem? Vem betalar för allt det här?
Vem är den rika person som är så intresserad av Önskebarnet?
Lee Wenying.
Men han är bara intresserad av legenden som har blivit verklighet.
Jag har alltid känt mig...speciell.
Alltid, eller sen den dagen dina föräldrar dog?
Berätta. Jag vill inte riva upp gamla sår men det är nödvändigt.
Vi skulle hälsa på Lisa, min syster, på hennes college.
Det var en slingrig bergväg. Det låg stenar på vägen.
Och bilen...sladdade och pappa skrek.
Bilen körde emot räcket, voltade över och ner...
- Och jag hörde mamma... - Mitt barn.
Jag minns inte.
Jag grät och sprang hela natten. Jag minns inte.
Det gör inget. Det gjorde inte Önskebarnet heller.
Han vandrade i bergen och blev det han var utsedd att bli.
Jag fick betalt för att verifiera möjligheten-
-att Önskebarnet hade återfötts.
Mr Lee har kontaktat Stone så att han skulle få träffa Paul.
- Var hittar jag honom? - Jag beklagar.
Jag har blivit nedslagen, shanghajad och beskjuten.
Jag tror att det beror på Paul. Varför?! Vad vill mr Lee honom?
Vissa tror att man kan bli odödlig-
-om man förbinder sin själ med barnets.
Och mr Lee Wenying är gammal.
Han kommer att beskydda barnet.
Så länge barnet lever, kommer mr Lee att leva.
Beskydda honom? Behålla honom, menar ni?
Ni har hjälpt till att sälja en 14-åring till livslångt slaveri.
- Nej. - Jodå!
Enligt legenden sålde en rövare barnet för guld.
Stone var den som sålde men ni bekräftade köpet.
Ni och ingen annan.
Var är Paul?
Paul är...
Dr Shen?
Mr Lee trodde mig inte.
Ni måste tala om var Paul finns, dr Shen.
På lastfartyget. Pir. . . K-63.
Förliga lastrummet...en ståldörr...
Där inne är barnet.
- Jag kände den här inne i stenen. - Det bevisar att han är barnet.
Bevis? Jag ska testa dig.
Barnets handavtryck för 400 år sen på väggen i ett tempel.
Lägg din hand på avtrycket.
Du är barnet!
Det är du.
Kom.
- Hur bar du dig åt? - Det bara passade...
Det här är barnet, precis som du är barnet.
- Det ser ut som jag. - Naturligtvis. - Mr Stone.
- Pengarna är era, barnet är mitt. - Vad pratar han om?
- Ledsen, grabben. Hej då! - Stone! Stone!
Släpp ut mig! Jag är inte Önskebarnet! Det var en bluff!
Mr Lees fartyg var på 50000 ton.
Lite mindre än Fort Knox, men lika svårforcerat.
Jag kunde anmäla det, så kanske något hände-
-sex där efter fartygets avgång, så jag fick hitta på något själv.
Ni har gjort ett bra jobb, mr Stone.
Om ni går av fartyget på denna sidan, så kommer ingen att se er.
En miljon dollar i guld, som överenskommet.
Duger det, mr Stone?
- Ja, verkligen. - Bra. - Teng?
En hederlig affär, mr Stone. Nu är guldet ert för alltid.
En talesätt från Minnesota:
"Om du inte vill bli angripen, se oangriplig ut."
Jag meddelar kurs när vi är ute till havs. Vi avgår om 37 minuter.
Ur vägen, styrman! Jag ska fixa till det.
Vart är du på väg? Ingen får vara i den här sektionen.
Ska du tala om för mr Lee att hans hjälpmotor inte blir lagad?
Trodde nog inte det. Rör inte den, den är viktig.
Vad gör du här?!
Det här är väl främre lastrummet?
Jag ska fixa några saker här. Håll den.
Släpp mig! Släpp mig! Vad gör du?!
- Ge mig min revolver! - Jag håller den åt dig.
Släpp ner mig! Släpp ner mig!
Kom tillbaka! Släpp ner mig!
Om man skjuter på en ståldörr, så studsar kuiorna.
Dessutom avskyr jag vapen.
Säg till när vi kastar loss. Jag är under däck.
Om man petar in krutet i låset...
...sätter i en patron som stubin...
...och använder vapnet på rätt sätt...bingo!
- Mac, du hade rätt om Stone! - Du får berätta på vägen.
Vad gör du?
Håll upp den.
Mr Lee...
Mitt barn.
Är det du?
Skynda på, Paul!
Kom tillbaka, mitt barn! Kom tillbaka!
Vänta.
Mitt barn!
Vi testar denna vägen.
Vakter! Vakter!
Vakter! Släpp ut mig!
Barnet har rymt! Han får inte komma av fartyget!
Uppför stegen!
Mac!
Mitt barn! Kom tillbaka!
Mitt barn! Mitt barn!
Nej! Kom tillbaka! Du måste stanna hos mig!
Våra liv hör ihop!
Hur gick det till?
Han kanske trodde för mycket på legenden.
Kom nu.
- Gott. - Kom in!
- Hej, Lisa. - Hur var det i San Francisco?
Fråga inte.
Nåja, du kan få lite pizza á la MacGyver.
Tack! Den här dan har varit som förhäxad.
Jag ser att du hittade honom. - Var det kul på kalaset?
Otroligt!